Řekl jsem ti, ať nevoláš. (Díl 3.)
Proč jsi přišel?
Řekl jsem ti, ať už sem nechodíš.
Naposled tě varuju.
Pokud to ještě jednou uděláš,
tak nedokážu říct,...
co se ti stane.
Víš, že vždycky dodržím své slovo.
Přijala jste ho za nevlastního otce?
Slečno Na Ri, Nan Gil je ten špatný.
Dobře, řekněme, že si vzal vaši matku z lásky.
Tak by ale měl už odejít.
Bude teď žít o samotě se steskem po vaší matce?
V tom domě? Ne, nebude.
Vemte si ten dům zpátky. Pomůžu vám.
Dejme mu peníze, ať on odejde.
Odejde, až se mu bude chtít.
Štvete mě.
Mě přijde jako naprostý podvodník.
Proč mu věříte?
Máte s mámou stejný vkus na muže.
Promiňte. Moje chyba.
Přehnal jsem to.
Ne všichni v letadle letí natěšeně na svojí dovolenou.
Někteří musí letět na obchodní jednání.
Někteří musí opustit své milované.
Někteří mají nešťastnou cestu. Každý má svůj příběh.
Teď už dokážu číst jejich výrazy,...
protože je neumí skrýt.
Věřím té společné fotce kvůli jejich úsměvu.
- Jejich výrazu. - Věříte jejich výrazu?
Páni. To je to nejlepší, co jsem slyšel.
Víte, jak snadné je, hrát si na hodného?
Ti zlí to o sobě ví, a proto si hrají na hodné.
Hrají si na nezištné, usmívají se a předstírají nevinnost.
Tohle všechno je přetvářka.
Jeho výraz svědčí o tom, že je podvodník.
Proč ho tolik nesnášíte?
Stalo se něco mezi vámi?
Brzy se vybarví.
Pak za mnou přijďte. Vystudoval jsem právo.
Počkejte si...
a brzy uvidíte jeho pravou tvář.
To jsem já.
- Co je? - Jdu dovnitř.
Ne! Nechoď! Počkej!
- Ne! Počkej! - Bože!
Řekl jsem, ať sem nechodíš!
Oblečte si něco.
Máte zajímavý vkus, když jste sám. Je to fakt divný.
Vůbec to není divný. Takhle dělám těsto.
Co se děje?
Někdo mi dal pánskou kosmetiku, ale já to nepotřebuju.
Děkuju v...
Děkuju. Už běž.
Neotevřete to? Doufám, že se vám to bude líbit.
- Určitě bude. - Co je?
Řekla jsi, že je to kosmetika.
Takové dárky jsou nejlepší!
Líbí se mi, tak běž.
Takhle to nejde.
Měl byste ten dárek otevřít.
Honem.
To teď házíte můj dárek na zem?
No, pokud se vám nelíbí...
Ne, ne.
Proč stále říkáte "Ne"?
Jaké to je?
Líbí se mi, takže...
Tohle je... Však víš.
No... Víš...
Co vím?
Takové je to, dostat první dárek od svého dítěte.
Proč myslíte, že strýc volal z obchodu?
Na jeho místě bych raději přišla sem.
Stalo se něco mezi vámi?
Děkuji za dárek, měla by sis jít odpočinout.
- Musím jít dělat těsto. - "Musím jít dělat těsto."
Jenom tohle řeknete?
Neodpověděl jste mi.
Řekl jste, že neodpovíte, pokud budete muset lhát.
Mám pravdu. Neodpovídáte...
Už běž.
Buďme k sobě slušní. Pa!
Mám právo vědět, co se stalo se strýcem!
Ne, tohle je jen přetvářka.
Nechal to tady, abych to viděla.
Už ničemu nevěř.
Řekla jsi, že mi věříš.
Tak proč tady slídíš? Co chceš vědět?
Chci vědět, co jste za člověka, proč?
Opravdu? Tak ti to řeknu.
Jsem Ko Nan Gil.
Ko. Nan. Gil.
Opravdu ti to nic neříká?
- Nic si nepamatuješ? - Ko. Nan. Gil.
Ko Nan Gil. Ko Nan Gil?
Kdo je Ko Nan Gil? Kdo jste?
Jsem tvůj otec.
Ko Nan Gil?
Ko Nan Gil.
Uvidíme.
Hong Na Ri?
Musím se hned vrátit.
Máš pravdu. Tvůj styl je ponižující. Hned se vrať.
Řekl jsi, že jsi studoval právo.
Máš na to licenci?
Licenci?
Měl jsem nejlepší výsledky ze zkoušek.
- Tak proč jsi tady? - Nehodím se na to.
Nesnáším, jak prokurátoři vždy vidí zlo v lidech.
Nesnáším, jak se právníci zaobírají s uplakanými lidmi.
Tak proč jsi mi nabídl pomoc?
To jsem řekl? Kdy?
Nerad pomáhám.
Tohle bude prospěšné pro nás oba. Pojď za mnou.
Pojď za mnou.
Nemožné.
Vidíš, tady je vaše restaurace.
Tohle je jediný možný přístup.
Rozumíš, jak moc chci ten pozemek?
Hádám, že s tím má něco společného můj strýc.
Tvůj strýc?
Proč myslíš, že je na útěku, když má svůj vlastní dům?
Kvůli penězům, výhružkám?
Páni, vůbec o ničem nevíš.
Zamysli se. Dům tvého strýce. Restaurace.
Tvůj dům. Pozemek okolo jezera.
Všechno tohle bylo tvé mámy,
ale teď to patří Go Nan Gilovi.
To je nemožné.
Máma mi o tom nikdy neřekla.
Ani mě táta neříká o svém majetku.
Nikdy jsme neměly před sebou tajemství.
Neciť se ublíženě.
Rodiče neříkají svým dětem svá tajemství,
hlavně pokud se za ně stydí.
(Dohoda o právním zastupování)
Víš, jak jsou soudy nepříjemné.
Takové to může být.
Není důležité, jak se...
stal tvým nevlastním otcem,...
nebo jestli je hodný.
Záleží jen na penězích.
Může se tě pokusit vyhodit, aniž by ti něco dal.
Tak můžeš jít proti němu
a žádat o kompenzaci.
Můžete si navzájem kvůli penězům ublížit..
a může nakonec zničit tvoji rodinu.
(Hong Na Ri)
Co se stalo?
Co je?
Co je to tentokrát? Zase nevidíš?
- Ne, ale moje záda... - Tvoje záda?
Božínku...
Mám zavolat záchranku?
To není třeba.
Vždycky se to zlepší,...
když si takhle na chvilku lehnu.
Vydrž. Počkej.
Tady.
Měla bys jet do nemocnice.
Většinou si na to beru léky.
Koupil byste mi je?
Jistě. Jak se jmenují?
Má to složité jméno.
Podejte mi propisku a peněženku. Napíšu vám to.
Co s tvojí peněženkou? Koupím ti to.
Tady.
(Royal Label, Dimple Whisky, Cli Cosmetics)
Tady.
(Cli Royal Dimple)
Cože?
Není problém. Hned jsem zpátky.
(Chybné heslo)
"Zapečetil jsi mé srdce, stejně jako děláš knedlíčky."
"Každý den je pro mě jako knedlíček."
"Co se stalo na Zemi, když ses narodil?"
"Ty a tvé knedlíčky jste perfektní."
Bože! Flirtuje snad s každou.
Panečku.
Dobrý den.
Můžete mi dát... "Cli Royal"...
"Cli Royal Dimple"?
- O tom jsem nikdy neslyšel. - Je to na bolest zad.
Dobrý den.
Dejte mi prosím Cli Royal Dimple.
- "Cli Royal Dimple"? - Ano.
- Nic takového tady nemáme. - Cože?
Dobře. Děkuji.
(Lékárna)
Promiňte!
Znáte tento lék?
"Cli Royal Dimple"?
- To slyším poprvé. - Prosím?
- Znáte to? - Ne.
Proč nezavoláte ještě jednou pro ověření?
(Upozornění! 3x zadané špatné heslo)
To nevadí.
Už to nebudu potřebovat. Omlouvám se.
Od kdy je sklep zamknutý?
Má tolik tajemství.
(Zaměstnanec měsíce)
Nejste na mé straně, tak proč mi to ukazujete?
Vypadá to, že tě prošetřuje.
Nechceš odhalit svoji minulost, že?
Prostě odejdi.
Proč se o mě bojíte? Co se vám stalo?
Musíš opravdu být takový?
Jsi ještě mladý. Odejdi a žij svůj život.
Nesnaž se dostat do života někoho jiného.
Takhle žiju svůj život.
Daří se mi opravdu tak skvěle,...
že nepromarním ani jedinou vteřinku.
A tohle nejsou cizí, ale moje rodina.
Proč...
Duk Shim!
Raději bys měla jít pěšky.
Pořiď si nové kolo, když nezvládneš jít pěšky.
Hej, slyšel jsem, že jsi bohatá. Pozvi mě na něco.
Vypadáš pěkně.
- Podívej se na sebe. - Kdes tohle sehnala?
Duk Shim, odkud máš ten batoh?
- Koupíš si kolo? - Hej, odpověz.
- Hej, můžu si zkusit ty sluchátka? - Duk Shim!
- Určitě to domů dojde. - Jdeme.
- Zahrajeme si hry. - Nedáme si pizzu?
Hej.
Poslyš.
Dřív jsi jezdila na pěkném kole. Kde ho máš?
Hele, víš jak je těžké,...
jezdit takhle pomalu?
Podívej se.
Myslím, že jsem tvoje kolo viděl.
V obchodě s použitými koly.
Neprodalas ho, že?
Stydíš se.
Nejsem špatný... Ne, nejsem zlý člověk.
Vidíš?
Vypadáš dobře, když se směješ.
Pokud je necháš, aby ti brali tvoje věci,
tak to nebude mít konce,
protože zloději nemají svědomí.
Až budeš chtít najít svoje kolo, přijď za mnou.
Víš, kde jsou Honginy Knedlíčky, že?
Dobře. Čau.
Když je nechám, aby mi brali věci,
tak to nebude mít konce,
protože zloději nemají svědomí.
- Vaše káva. - Děkuji.
- Vypadáš dobře. - Vypadám?
(Na Ri)
Dojdu pro kafe, tak to zvedni.
Co když je Na Ri zase v nemocnici?
Vydrž chvilku.
No, Na Ri.
- Můžeš mluvit? - Co?
Jo, můžu.
Pokud chceš zpátky svoje peníze, tak spolupracuj.
- Spolupracovat? - Dnes má máma výročí úmrtí.
Promiň, že jsem zapomněl.
Potřebuješ mě.
Nezkoušej to. Vím, že stále chodíš s Yeo Joo.
Řekla jsem, ať spolupracuješ. Alespoň tohle můžeš pro mě udělat.
Přijeď a vem s sebou pití.
- Pití? - Musíš ho pořádně opít.
Musí odpadnout.
Odpadnout? Kdo?
Ten zlatokop? Ten podvodník?
Fajn. Dobře.
Dobře.
Kruci.
Na Ri mě nazvala zlatokopkou?
- Má mě za podvodníka? - Ne.
Je tu někdo jiný takový.
Dnes je výročí úmrtí její mámy,
ale nemá nikoho u sebe.
Myslím, že mě potřebuje.
Nechci brečet, ale tohle není správné.
Měli bychom se rozejít.
Věřila jsem jí, když řekla, že je mezi vámi konec.
Snažila jsem se to vydržet, když si mě dobírala,
ale ono to neskončilo.
Rozumím.
Není snadné se s tebou rozejít.
Rozumím...
jí také.
Ne, to kvůli penězům...
No,
je to kvůli penězům.
Na Ri si od tebe půjčila peníze?
Jeď.
Nemá nikoho při sobě. Měl bys jet.
Pojedu s tebou.
Ne.
Neměla bys tam být.
Nejsem tak hrozná. Počkám v autě.
Nebude mi to vadit.
Přečtu si knížku a budu poslouchat hudbu.
Yeo Joo.
Pojedu sám.
Jsem tady!
Spíš?
Ještě to bolí?
Vcházím!
Jste zpátky?
Nemají tady takové prášky. Možná jenom v Soulu.
Měl bych jet kvůli nim do Soulu?
Ne, je mi líp.
Měl bych zavolat záchranku.
- Říkám, že mi je líp! - Nedokážeš se ani postavit.
Zlepší se to, když budu dneska ležet.
Myslel jsem, že budeš mít hlad, ale asi nebudeš mít moc chuť k jídlu,
jak bys mohla být schopná sníst knedlíčky...
Možná... pár?
Tak je zkus.
Ale co se záchodem?
Nemusím hned po jídle chodit na záchod.
Takže máš i zácpu?
Stres, nespavost, podvýživa,
osteoporóza, vyhřezlé ploténky a zácpa.
Co vůbec nemáš? Kvůli tomu máš vrásky...
Přestaňte! Přestaňte s těmi vráskami!
Páni! Je to ta samá žena, kterou jsem viděl ráno?
Kvůli tomu muži fantazíruju o letuškách?
(Osobní informace, Hong Na Ri)
Je ten typ, který se vším řídí.
Moje břicho.
Bože!
Přišel jsem za tvojí dcerou.
Jsme si teď blízcí, díky tobě,
když jsi chtěl, ať ji svezu do Soulu.
Na Ri má bolavé záda a nemůže chodit.
Nevěděl jsem, že jste si tak blízcí,
ale nestačí to na to, abych tě k ní pustil.
Tak kdo to tady stojí na schodech?
Bolí to víc, když ležím.
Duk Bongu! Pojď ke mě.
Pojď do pokoje!
Jak vidíš, tak mě to bolí,
takže nemůžu jít ven.
Dobře, nebude to na dlouho.
Tak pojď ke mě do pokoje.
Nevadí to?
No, už nejsi puberťák.
Tak proč se ptáš na povolení?
Co? Měl bych vám přinést mléko?
- Našla jsi něco? - Všechno má zamknuté.
Myslela sis, že to nechá odemknuté? Je to jen o načasování.
Musíme ho udat dřív, než si toho všimne.
To je nejrychlejší možnost.
Udat za co? Nic špatného neprovedl.
Jsi si tím jistá?
Tvrdí, že je tvůj nevlastní otec, a že mu patří tento dům.
Za co ho chceš udat?
Za jeho manželství.
Řekneme, že manželství s tvojí mámou byl podvod.
Víš, proč jsem přijel až sem?
Říct ti, ať jsi silná!
Musíme všechno řádně prozkoumat.
Vyšetřím i autonehodu tvé mámy.
Měl bych nabídnout hostovi něco na pití.
Akorát byl na odchodu.
Ne, měl bych to alespoň vypít.
Co dělá tvůj otec, synku?
- "Synku"? - Přesně tak, synku.
Máš sourozence?
Vycházíte spolu?
Proč jsi vždy tak výstředně oblečený?
Hele, Nan Gile.
Měl bys vědět, jak se chovat k rodičům přítelkyně, kterou jsi přišel navštívit.
Musíš mě mít za někoho, kdo má zájem o tvoji dceru,
ale ve skutečnosti...
- jsem tady dneska jako... - Otče!
Chtěla bych se taky napít. Nemusíš šetřit pití.
Co? Otče?
Musíš mít velkou žízeň.
"Otče"? Proč mu teď takhle říkáš?
Je to nebezpečné.
To znamená, že jsi ho přijala za svého otce.
Tak proč jsi mu chtěl říct, že jsem tvůj klient?
Už jsi někdy někoho zastupoval?
Dokonce i já vím, že má klient právo na soukromí.
Měl by ses rozloučit se starším,
když odcházíš z domu své kamarádky.
- Co to... - Počkej.
Jen chvilku. No tak.
Jen běž.
Jak ho dokážeš tolerovat?
Držím se zpátky, protože potřebuju ten pozemek.
Nezapomeň, že jsme na stejné straně.
- Do toho. - Prosím odejdi.
Do toho.
Musíme všechno řádně prozkoumat.
Vyšetřím i autonehodu tvé mámy.
Kde má klíče?
Co je? Na co se koukáš?
Nedívala jsem se.
Žádný sezam před podáváním jídla.
Mýlíš se.
- Nemýlím. - Ale ano.
Mletá sezamová semínka jsou v pořádku.
Proto jsem jich namlel spoustu,
aby byla jejich chuť dobrá.
- Udělal jsi to záměrně? - Co?
Hraješ si na tatínka? "Čím se živí tvoji rodiče?"
"Vycházíte spolu?" Co to mělo být?
Chceš, aby o tom všichni věděli?
To ty jsi mi řekla "otče".
Hrozné. Jak stresující.
Občas volám mámě
a spojí se to.
Ale nikdo to nezvedne.
Kdyby měl někdo její číslo,
tak by to občas vzal.
Máš mámin telefon, že?
Je důvod, proč o tom nikdo nesmí vědět?
Co tajíš?
Proč jsi zamkl sklep?
To místo je plné vzpomínek na mámu.
Tohle byl vždy náš domov.
Proč mě odstrkuješ?
Proč stavíš zeď...
mezi mámu a mě?
Dnes je výročí jejího úmrtí. Buď uctivější.
Dnes je její výročí úmrtí, měl bys mít nějaké svědomí.
Buď ke mě upřímný.
Věděl jsi o našem a strýcově domě...
a o tom pozemku okolo jezera, že?
Kvůli tomu jsi jí oslovil? Kvůli penězům?
Jedno je jisté. Nechtěl jsem ti to říct,
ale tvoje máma mě oslovila jako první.
Dej mi mámin telefon.
Nemáš na to právo. Je můj.
Nemám na to právo?
Tak proč bydlíš v restauraci?
Řekl jsi, že je to tvůj dům. Tohle ti říká svědomí?
Proč mě odtud nevyhodíš a nepoužíváš hlavní ložnici?
Musím dělat těsto.
Tohle je tvoje hláška.
Moje metoda připravování těsta je unikátní.
Musím ho hnít každou noc a musí mít správnou teplotu.
Musím být blízko restaurace.
Nesdílel...
jsi ložnici s mámou?
Co se tím snažíš říct?
Jestli jsme sdíleli spolu ložnici?
Co je to za otázku?
Co tím chceš zjistit?
Jaký jsme měli spolu vztah?
Už jsem ti to řekl. Nelíbí se ti, že je tohle můj dům?
Je to kvůli penězům? Potřebuješ peníze?
Děsíš mě, když se naštveš,
legendární Ko Nan Gile.
Co a kolik toho musíš udělat,...
aby jsi se stal legendárním?
Legendy nikdy nemluví o svém příběhu.
Budu tady žít napořád.
Budu dělat knedlíčky. Budu tady žít,
dokud stromy, které jsem zasadil kolem jezera, nevyrostou.
Takže pro dnešek to už stačí.
Budeme mít na to spoustu času.
Převleč se do něčeho vhodnějšího.
Když jsem byla malá,
neměla jsem skoro žádné přátelé.
Já vím.
To ti máma taky řekla?
Když jsem je slyšela, jak se mi smějí a říkají,
že můj táta utekl proto, že naše knedlíčky chutnají špatně.
Pak jsem se už vždycky...
cítila, jako by se mi vysmívali a tak jsem se jim vyhýbala.
Od té chvíle...
byla moje máma kamarádkou, sestrou, otcem.
Byla pro mě vším.
Jsem si jistá, že to cítila stejně.
Takže...
zjistím, co se mámě stalo.
Není tu něco,
k čemu by ses chtěl přiznat?
Přiznat?
Dobře.
Popravdě...
knedlíčky tady byly opravdu hrozné, než jsem sem přišel.
Tví přátelé to museli zveličovat,
ale měli pravdu.
- Jak se máš? - Neřeš to.
Bude to stačit?
Vzal jsem velké láhve.
Čekali bychom, kdybychom věděli, že přijedeš.
Pojď dál.
- Napřed se ukloň. - Není potřeba.
Zapomeň na úklonu.
Cože? To není správné.
Omlouvám se maminko.
Už jsi jedl?
- Ne. - Jedl.
Fajn.
- Měl by ses napít. - Jak by mohl?
- Napřed ji vem do Soulu... - Tohle se musí.
Aha, takhle se to dělá?
Posaď se.
Takže...
Na Ri o ničem neví?
Myslel jsem, že šek bude lepší.
Proč mi je vracíš ty?
Protože by se Na Ri cítila hrozně.
Nelíbí se mi, jak s ní mluvíš.
Kolik ti je?
I pro mě je to nepříjemné.
Stále nevím, jak ji oslovovat.
Nerozumím, proč mi je vracíš ty.
Jakou má pro tebe hodnotu ten dům?
Promiň, že jsem tě nazval podvodníkem.
Obvykle něco takového neříkám, protože jsem dobrák,
ale u tebe jsem si nemohl pomoc.
I když mi tohle vracíš jejím jménem,
tak ten dům je stále její.
Nevracím ti to kvůli tomu domu.
Když to není kvůli domu, tak kvůli čemu?
Kvůli mému vztahu s Na Ri?
- Proč se do toho pleteš... - Nepletu...
se do ničeho.
Postaráte se sami o vlastní problémy.
Jen jsem si myslel, že by mezi vámi neměly být problémy s penězi.
Proto.
Řekni Na Ri, že ti to vrátil její strýc.
Musím se vrátit do restaurace.
Postarám se o to s jejím strýcem, takže...
Jsem zvědavý. Jsi nemocný?
Ještě jsi mladý.
- Ale tehdy jsi vypadal... - Na Ri!
Není tohle příliš skromné?
Zeť je důležitý host. Měl bych sehnat kuře...
Sedni si.
Musíš se s někým napít, abys poznal, že mu můžeš věřit.
Vážně.
Umíš vůbec pít?
Poznáš vůbec, jakou to má chuť?
Bojím se o tebe.
Na zdraví.
- Na ex. - Na ex.
Hele, vy dva jste pomalí.
(Zlato. Zláááto. Zlato!!! Zlato?)
Zavolám ti později.
(Yong Chul)
- No. - Zlatíčko.
Dnes nemůžu do posilovny.
Jedu někoho odvést domů.
Myslím, že je Dong Jin opilý.
Nemáš žádnou hrdost.
Hrdost? Proč o tom teď začínáš?
Víš, po čem muži touží?
Po ženě jako kamarádce, milence, matce,
dceři, andělovi a mrše.
Myslíš si, že taková žena existuje?
Existuje. A to jsem já.
Oklamat muže, je pro mě hračka.
Hrdost? S tím můžeš jít někam.
Neměla bych tam jezdit?
Jsi opilý?
- Ne. - Pij.
Na.
- Jako novomanželé? - Fajn.
- Tady. - Napij se.
Jsem tady tak často, že mi to přijde jako můj pokoj.
Narozený... Narozený v roce 1990?
Bože, to jako vážně?
Co je s touhle fotkou?
Ko Nan Gil. Je to jeho pravé jméno.
Tohle je docela nespolehlivé.
Budu tady žít,
dokud stromy, které jsem zasadil kolem jezera, nevyrostou.
Tady.
Na Ri!
- Na Ri! - Na Ri!
Na Ri.
Pojď sem. Naleju ti.
Omlouvám se
a děkuju ti.
Víš, jak se cítím?
Přesně. Nemáte se hádat...
o maličkostech před svatbou.
Máš pravdu.
Přesně. Mám tě rád.
Co?
Proč jsi to udělal, mizero!?
Ty o ničem nevíš.
Co o tom víš?
Kolik ti je?
Maličkost?
Promiň.
Studentko!
Nevíš, kde jsou Honginy Knedlíčky?
Adresa je 35 Seulgi-ri. Nemělo by to tady někde být?
Mám jít touhle cestou?
Děkuju.
Maličkost?
Máma mi umřela. Byl to ten nejhorší den v mém životě...
a on mě podváděl.
Je tohle maličkost?
Promiň, že jsem to nazval maličkostí. Beru to zpátky.
Ale on mě podvedl s mojí mladší kolegyní.
Je otravná a mladá.
Co je na hloupém věkovém rozdílu?
Tohle není správné.
Také mi hloupě lhal!
Jsou věci, které se ostatním nedělají.
Jako říkat truchlícím, aby nebrečeli.
Ale jemu...
začalo vadit, že jsem smutná ze ztráty mámy.
Falešně mě utěšoval a sliboval...
a pak mě zradil.
Ale...
proč dneska přišel?
Myslím, že jsem vás viděl se smát.
Nemám ho rád,
ale co jsem s tím mohl udělat?
Tak proč teda přišel?
Už to vážně skončilo.
Dobře.
Postarám se o něj.
Ano? Nech to na mně.
Nech to na mě. Postarám se o to.
Hele.
Co děláš?
Vyhodím ho pryč.
Nemůžeme ho ani recyklovat.
Pane bože!
Zlato!
Zlato?
Co je to s mým přítelem? Zlato!
Jak se opovažuješ sem přijet!
- Unni. - Cože?
Proč...
mi takhle říkáš?
Jak se opovažuješ takhle mi říkat?
Sunbae. Sunbaenim.
Opravdu nemáš žádnou soudnost.
Jak se opovažuješ sem přijet?
Řekl mi, že je opilý, a že potřebuje odvést!
Hoď ten odpad do auta.
Jeho řidička ho odveze.
Sunbae. Nepřeháníš to?
Opravdu se teď snažím držet zpátky.
Zkus ještě jednou zvýšit hlas!
Odhoď ten odpad!
Bože.
Buď opatrnější. Jsi její mladší bratr?
Kdo jsi?
Buď opatrnější.
Vypadáš, že jsi taky pil.
Netahej ho takhle.
Jak se opovažuješ s ním flirtovat?
Kruci.
Hej, bráško Na Ri! Buď opatrnější!
Nejsem. Nejsem.
Sunbae, pomoz mi!
- Co nejsi? - Nejsem její bratr.
Dávej pozor. Co s jejím bratrem?
- Nejsi její... - Nejsem její bratr!
Po zaznění tónu zanechte...
- Nezvedá to.
Poslední dobou nechodila do školy.
Vypadá to tady jako válečná zóna.
Opravdu potřebuje psychologa.
Řeknete jí, že jsem u něj také byl.
Sunbae, promluvme si.
Myslela jsem si, že jsi otravná, ale skvělá.
Myslela sis, že jsem jen otravná. Nelži.
Kvůli tomu jsem nepřijela.
Přemýšlela jsem, jestli mám přijet nebo ne.
Vždycky si děláš, co chceš.
Nemělas sem jezdit, pokud máš nějaký respekt.
Tváříš se, že jsi dobrá v ukončování vztahů,
tak dodrž své slovo a už mu nevolej.
Nežádej ho, ať sem přijede. Neškemrej.
To já jsem tady ta oběť.
Jsem ublížená a ponížená...
Dnes jsi neměla jezdit.
Jsi příliš hloupá a nestydatá.
Dnes je výročí úmrtí mé mámy.
Staráš se pouze o sebe, takže ti je to jedno.
Oplatím ti to zpátky tím, čeho se nejvíc bojíš.
Všem v práci řeknu, co jsi udělala...
a Dong Jinovi řeknu o tvé špinavé minulosti!
Sunbae, promiň. Nevěděla jsem, že je to dneska.
Nevěděla jsi?
Vážně jsi to nevěděla? Odpověz mi.
Mám si to zjistit? Jenom lžeš!
Věděla jsem to. Omlouvám se.
Neměla jsem sem jezdit. Udělala jsem chybu.
Omlouvám se.
Neříkej to prosím Dong Jinovi.
Řeknu to všem, kdykoliv budu chtít,
tak žij ve strachu po zbytek života.
Ježiš!
Děkuju.
Spravil jsem to.
Tak nesmíš mít autonehodu.
Nesmíš...
mít autonehodu.
Pokud by ses nabourala,
tak by si Na Ri myslela,
že je to její vina.
Protože Na Ri je moc hodná
a zase by byla vystresovaná!
Řiď opatrně...
a buď hodná.
Ahoj.
Mladší kolegyně? Opravdu? Nemyslím si.
Dnes není můj den.
Štve mě.
Hej, Na Ri.
Je to Na Ri.
Pojď domů.
Jo.
Z AJ přeložila Seon 8.11.2016 Korekce Briegala 8.11.2016